![«Шалений принтер» та новий податок: влада розпочинає «квартирну» реформу «Шалений принтер» та новий податок: влада розпочинає «квартирну» реформу](https://resonance.ua/wp-content/uploads/2020/12/zavantazhennya.jpg)
Warning: Undefined variable $slider in /usr/www/users/reson/wp-content/themes/resonance-new/single.php on line 97
Глухота влади просто вражає. Мабуть, дається взнаки перебування біля «шаленого принтера». Від його дзижчання «слугам народу» закладає вуха. Бо не встигла громадськість всмак наобурюватися фіскалізацією малого бізнесу (власне, через це ФОПи вийшли на Майдан), як на черзі – нова напасть.
Голова фінансового комітету Верховної Ради Данило Гетманцев вигадав ще одну реформу, і цього разу – «квартирну». Він пропонує істотно підвищити верхню планку величини податку на житлову нерухомість. А для обчислення використовувати не площу помешкання, а його оціночну вартість.
Відкриємо Податковий кодекс і прочитаємо, що цей документ говорить про оподаткування нерухомості. А говорить він те, ставки податку на нерухомість затверджує місцева влада, але вони не можуть перевищувати 1,5% розміру мінімальної зарплати, встановленої на 1 січня звітного року, за кожен квадратний метр житла.
Станом на 1 січня 2020 році мінімальна зарплата складала 4723 грн. А 1,5% від цієї суми – 70,845 грн. Але ці умовні 70 гривень сплачують не всі. Власники маленьких квартир мають певні преференції. Оподаткування починається з 61-го квадратного метру житла. А що стосується приватних будинків, то додатково за них платять в тому випадку, якщо площа перевищує 120 «квадратів».
Неформально це називається «податком на розкіш», хоча навряд чи справедливо називати квартиру, трохи більшу за 60 квадратних метрів, «розкішною». Але суть не в цьому. Господарі маленьких помешкань досі мали послаблення при сплаті податків – їм вистачало і комірного, а воно в нашій країні теж чимале.
А тепер повернемося до пропозицій народного депутата Гетманцева, які він виклав на своєму Фейсбуці. Якщо встановити максимальну ставку податку на рівні не вище 0,2% від оціночної вартості житла, як це хоче зробити Гетманцев, видатки громадян на житлову площу значно зростуть.
Для деяких категорій він, щоправда, передбачає пільги. Від податку будуть звільнені пенсіонери, інваліди, ветерани війни і праці, неповнолітні і недієздатні особи. Однак така пільга надається лише в тому випадку, якщо у власності встановлених осіб перебуває тільки один об'єкт нерухомості, оціночна вартість якого не перевищує встановлені показники.
Для квартир в містах-«мільйонниках» – це 300 мінімальних зарплат (1,4 млн грн), а для решти – 100 «мінімалок» (472,3 тис. грн).
Мені тяжко сказати, де квартира (навіть однокімнатна) коштує 472 тисячі гривень. В Ірпіні? В Бучі? Міста-сателіти Києва пропонують житло по значно вищій ціні. А що стосується самої столиці, то півтора мільйони гривень може коштувати квартира у центрі. Вона може бути старою і занедбаною. І бути населеною родиною пенсіонерів. Але це не міняє суті. Таким жильцям доведеться заплатити чималий податок (0,2% від оціночної вартості квартири в півтора мільйони гривень дорівнюють 3 тисячам гривень) або ж шукати собі інше помешкання. Що майже напевне буде їм не під силу. Тим паче, коли саме на таких безпорадних старих охоче наживаються квартирні аферисти.
Однак є ще один нюанс. Чому Гетманцев «танцює» саме від максимальної ставки податку, адже закон дозволяє місцевій владі встановлювати розмір податків на свій розсуд? І це після того, як сам автор новацій заявляв, що Україна – дуже бідна держава.
Відповідь на це питання знаходимо у дописі самого нардепа. Його ініціатива передбачає позбавлення місцевої влади права надавати пільги зі сплати податку на нерухомість.
Наступна обставина. Сьогодні базою для обчислення податку на нерухомість є загальна площа об'єкта, і всі розрахунки ведуться на підставі даних з Держреєстру речових прав на нерухоме майно. Але оскільки Гетманцев пропонує базою оподаткування зробити оціночну вартість нерухомості, її буде встановлювати оцінювач – підприємець або орган влади, який має на це повноваження.
Як не складно здогадатися, саме тут відкривається широкий простір для корупційних зловживань. Можна припустити, що ті самі юридичні особи, котрі займатимуться оцінюванням, непогано підзароблять на цьому ділі. Звісно, з благословення певного «даху».
Але і це ще не все. Депутат не зупиняється тільки на тому, про що йшлося вище. За його задумом, перелік нерухомості, з якої стягуються податки, може бути суттєво розширений. Зокрема, він пропонує брати гроші і з тих, хто володіє не всією квартирою, а тільки її часткою, а також хоче оподаткувати нерухомість, яка вже побудована і може використовуватися за призначенням, але не введена в експлуатацію та не зареєстрована відповідно до закону.
Тобто якщо ви придбали квартиру, але компанія-забудовник навмисно затягує час і не видає вам ключі (а такі випадки непоодинокі), це не звільняє вас від сплати податку.
Нарешті, Гетманцев береться також і за нежитлові об’єкти. Він пропонує оподатковувати нерухомість об'єднань інвалідів та їхніх підприємств, релігійних організацій (навіть сиротинці, створені при церкві), будівлі дошкільних та загальноосвітніх навчальних закладів, дитячих санаторіїв, дитячо-юнацьких спортивних шкіл, центрів олімпійської підготовки та центрів розвитку фізкультури і спорту інвалідів.
Одним словом, платити мусять усі.
Але замислимося над тим, що насправді пропонує народний депутат. А пропонує він ввести подвійне, якщо не потрійне оподаткування. Бо ми вже сплатили всі податки, коли заробили наші гроші, на які згодом купили квартиру. Це – перший раз, коли ми розрахувалися з державою.
А вдруге це було, коли ми укладали договір купівлі-продажу. Бо під час цієї процедури ми сплатили податок з доходів фізичних осіб – 5% від вартості нерухомості; військовий збір – 1,5%; держмито – 1%; збір до Пенсійного фонду – 1%; а також послуги нотаріуса, які оплачуються за домовленістю.
Тож тепер виходить, що держава хоче оподаткувати власників квартир втретє, вводячи щорічний податок на нерухомість. Ба навіть учетверте, якщо взяти до уваги, що дехто виплачує додаткові внески за квартирну «розкіш».
Вражають і плани нардепа стосовно нежилого фонду, який Гетманцев також хоче оподатковувати. Це повний нонсенс та цинізм, особливо якщо йдеться про дитячі заклади. Якщо автор ідеї виходить із того, що хтось може знімати нежитлове приміщення під, наприклад, столярний цех, автомайстерню, пекарню тощо, то хіба люди, які займаються таким бізнесом, не сплачують податки державі? Податки і оренду?
Насамкінець зауважу, що будівельна сфера – одна з небагатьох, яка ще реально працює та розвивається. Те саме стосується і ринку нерухомості. Якщо мета Гетьманцева – вбити ці дві царини, то він – на правильному шляху. Недарма наразі більшає українців, які купують нерухомість за кордоном, зокрема, у сусідній Польщі.
Це говорить про те, що характер імміграції з України змінюється. Раніше трудові мігранти виїжджали на сезонні роботи, заробляли гроші на польській полуниці та поверталися додому. Нині вони намагаються звити за кордоном гніздо, щоб перебратися туди цілою родиною.
Голосування ногами та гривнею ще ніхто не скасовував. А гривня здебільшого «водиться» у середнього класу. Це – електорат Зе-команди, як і ті представники бізнесу, які нині каються на Майдані за зроблений ними у 2019-му вибір. Саме цього і прагнуть реформатори з числа «слуг народу» – розсваритися з останніми прошарками своїх симпатиків?
Що ж, в такому разі їх можна привітати. Для цього вони зробили все, від них залежне. І навіть в рази більше.
Читайте Резонанс у Facebook та підписуйтесь на наш канал у Telegram